Trods sin stilling som den mest fremragende maler i 1700-tallet ved to skandinaviske hoffer, har Carl Gustaf Pilo aldrig fået en dansk biografi. Carl Gustaf Pilo, der var rokokoens fremmeste hofmaler i Norden, fødtes i Sverige i 1711, men levede i Danmark i størstedelen af sin tid som kunstner. Skæbnen bragte ham fra en periode som adelens portrættør i Skåne til hofmalerposten i Danmark, hvor han særligt kom til at definere den gyldne tid for de danske riger under Frederik V til de turbulente år med Christian VII og Struensee. Han blev i 1772 udvist af Danmark, og skabte sig derefter i Gustaf IIIs Sverige sin alderdoms fremragende og helt særegne mesterværk, maleriet af den svenske konges kroning. Som kongernes kunstner var Pilos liv afhængigt af de skiftende magtkonstellationer i Danmark, og han var med til at forme kunstakademiet i København. Bogen sætter Pilos kunstnergerning ind i den kulturhistoriske ramme, den hører til i, foruden at den redegør for de politiske og idehistoriske omvæltninger i de nordiske lande, der var med til at forme hans til tider dramatiske livsløb.
Portrait painting, Swedish--18th century